Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 2.5.2005.
Suomennos: kuupperi
Oikoluku: Otukka
On parempi olla matkaamatta kuolleen miehen kanssa.
Katso ulos ikkunasta.
Eikö tämä muistuta siitä, kun olit veneessä?
Ja myöhemmin sinä iltana, -
makasit selälläsi, katsoen kattoon.
Ja mielikuva päässäsi, -
ei ollut samanlainen kuin maisemassa, -
ja mietit itseksesi, "Miksi tuo maisema liikkuu, -
mutta vene on yhä paikallaan?"
Ja myös... Missä se on, josta sanoit olevasi kotoisin?
- Clevelandissa. - Cleveland.
- Erie järvi. - Erie.
Onko sinulla vanhempia, siellä... Eriellä?
He nukkuivat pois äskettäin.
Onko sinulla vaimoa, -
Eriellä?
Ei.
- Morsianta? - No, minä...
Minulla oli yksi sellainen, mutta, -
hän muutti mielensä.
- Hän löysi jonkun toisen? - Ei.
Kyllä löysi.
No, mutta se ei selitä, -
miksi tulit tänne asti.
Koko matkan tänne helvettiin.
Minulla on työpaikka, Machinen kaupungissa.
Machine? Se on päätepiste.
- Onko se? - Kyllä.
No, minä -
sain kirjeen -
Dickinsonin metallin ihmisiltä.
Tarjosivat minulle töitä sieltä.
Näinkö on?
Kyllä. Olen kirjanpitäjä
En voi tietää, koska... No, en osaa lukea.
Mutta sanon sinulle yhden varman asian.
En luottaisi yhteenkään sanaan joka on kirjoitettu paperille, -
varsinkaan "Dickinson":ilta, Machinen kaupungista.
Olet melko varmasti löytämässä oman hautasi.
Katso. He ampuvat biisoneita.
Hallitus sanoo tappaneensa niitä miljoonia yksin viime vuonna.
KUOLLUT MIES
MACHINEN KAUPUNKI. Dickinsonin metallityön koti.
Anteeksi, herra. Voisitteko neuvoa tien toimistoon?
Kiitos.
Anteeksi.
Kuinka voitte, sir?
Nimeni on Bill Blake. Olen uusi kirjanpitäjänne Clevelandista.
Mitä saakelia sinä täällä teet?
Minulla on tämä kirje, -
joka selittää tilanteeni täällä.
Tämä kirje on leimattu yli kaksi kuukautta sitten.
Joten olet kuukauden myöhässä.
Tämä tässä on herra Olafsen. Hän on uusi kirjanpitäjämme.
Olen pahoillani. Luulen, että tässä on tapahtunut jokin erehdys.
- Katsokaas, herra Black. - Blake.
Olen erittäin kiireinen mies, ja herra Dickinson -
ei maksa minulle tyhjänpäiväisestä jorinasta.
Olen varma että ei, mutta tämä kirje vahvistaa asemani täällä.
Olen laittanut kaikki rahani, jotka jäi jäljelle vanhempieni -
hautajaisista, päästäkseni tänne.
Kuulkaas, herra Black. Minulla on paljon töitä täällä, -
ja tämä ei kuulu minulle.
Tahtoisin puhua herra Dickinsonille.
En usko että tahdot tehdä sitä.
Vaadin päästä herra Dickinsonin puheille, sir.
Sinä vaadit?
- Minä vaadin. - Sinä vaadit?
Kyllä, näin teen.
Ala mennä sitten, poju. Tuossa on ovi.
Hyvä on sitten.
Ala mennä sitten!
No, minä menen.
Haloo?
Herra Dickinson?
Kuka helvetti sinä olet?
Ja mistä sait tuon saakelin pellen puvun? Clevelandista?
No, oikeastaan... Kyllä, sir.
Se on tosiaan Clevelandista.
Mitä helvettiä teet toimistossani?
Tulin puhumaan työpaikastani.
Ainoa työ mitä täältä saat, on puskea koiranputkea arkussa.
Nyt, painu ulos!
Kiitos erittäin paljon, sir.
Takaisin töihin, herra Olafsen.
Saisinko pullon, kiitos?
Pidimme sinusta enemmän, kun olit huora.
Paskiainen.
Paskat!
Miksi et vain maalaisi muotokuvaani?
Olen pahoillani.
- Anna minun auttaa. Yksi. - Se on pilalla.
- Kaksi. - Se ei ole enää hyvä.
Varo vähän.
- Oletko kunnossa? - Kyllä.
Tässä, ota paukku. Tahtoisitko paukun?
Kiitos.
Anteeksi.
Saattaisitko minut pois täältä?
Tietenkin.
Otan vain laukkuni.
- Tähän suuntaan. - Hyvä on.
Voi paskat.
Minulla on pieni epäilys, että tuo lihava mies oli humalassa.
Olisin sanonut jotain, mutta en tahtonut ongelmia.
Luulen, että niin oli parempi.
Tässä on huoneeni.
En odottanut vieraita.
- Pidätkö? - Kyllä, se on kaunis.
Nämä kukat.
Ne todellakin ovat jotain.
Kiitos.
Ole hyvä.
Tein ne paperista.
Jos saan joskus rahaa, -
tahtoisin tehdä niitä kankaasta.
Silkistä.
Laitan tipan hajuvettä, -
ranskalaista hajuvettä, -
jokaiseen.
Miltä se tuoksuu?
- Paperilta. - Sehän on paperia.
Hei, Bill. Onko sinulla missään tupakkaa?
- Ei, en polta. - Pahus.
Varo, se on ladattu.
Miksi sinulla on tämä?
Koska tämä on Amerikka.
Charlie.
Tiesitkö, Thel...
En koskaan tahtonut lähteä pois.
Tiedän, että sanoimme, -
kaiken olevan ohi ja muuta.
Olit aina sydämessäni, Thel.
Aina.
Minä...
Toin sinulle...
Se on lahja.
Lahja?
No, minä...
Olen lähdössä...
Ja, olen pahoillani, Thel.
Koska...
Tunkeuduin näin...
En koskaan oikeasti rakastanutkaan sinua.
Ei, Charlie.
En koskaan lakannut rakastamasta sinua, Thel.
Thel.
Täällä on valkoisen miehen metallia sydämesi vieressä.
Yritin leikata sen pois, mutta se on liian syvällä.
Veitsi leikkaisi sydäntäsi sen sijaan, -
ja vapauttaisi henkesi samalla.
Vitun tyhmä valkoinen mies.
Onko sinulla tupakkaa?
En polta.
Hei, Wilson. Yhtään ylimääräistä tupakkaa?
Tietenkään sinulla ei ole ylimääräistä tupakkaa. Entä sinulla?
Paskat, et ole edes tarpeeksi vanha polttamaan.
Herra John Dickinson.
Viime yönä, nuorin poikani, Charlie, -
siunatkoon herra hänen sielunsa, -
ammuttiin kylmäverisesti täällä omassa hotellissamme.
Murhaaja, eräs Bill Blake, ampui myös neiti Thel Russelin, -
rakkaan poikani morsiamen.
Ja kaiken lisäksi, hän varasti rohkean ja arvokkaan hevosen, -
kauniin nuoren pinton, joka kuului perheeni yksityiseen talliin.
Helkutti, pinton takia ei kannata vaivautua juuri mihinkään, jos totta puhutaan.
Turpa kiinni!
Teidän kolmen pitäisi olla parhaita miesten, ja intiaanien tappajia -
tällä puolella maailmaa.
Cole Wilson, maineesi on jo legenda.
Sinuun tiedän voivani luottaa.
Conway Twill, olet todella hyvä tappaja, -
mutta pidä tuo pahuksen suusi tukossa.
Ja Johnny "The Kid" Pickett.
Kuulin sinun tappaneen 14 miestä.
Veikkaan, ettet ole nähnyt niin montaa vuottakaan vielä, -
enkä aio edes sanoa mitä ajattelen sinusta.
- Työskentelen aina yksin. - Anteeksi, herra Dickinson.
Minäkään en ole koskaan työskennellyt aikaisemmin kenenkään kanssa.
- En koskaan. - En minäkään.
Suut kiinni!
Poikani Charlie on kuollut!
En kysy tällä kertaa, vaan käsken, -
ja jos joku ei siitä pidä. Alan tappamisen tässä ja nyt.
Se paskiainen ei ole kerinnyt vielä kovin kauas.
Miksi emme vain pysyisi täällä, herra Dickinson.
Voisimme aloittaa heti aamulla.
Tarkoitan, on hyvinkin jo iltapäivä, -
ja kun olemme pakanneet, ja valmiina...
Tahdon teidän tuovan hänet tänne. Elävänä tai kuolleena, ei väliä.
Vaikkakin luulisin, että kuolleena olisi helpompaa.
Palkkaan teidät yksinomaisesti, -
ja olen valmis maksamaan enemmän kuin voitte kuvitellakaan.
Pojat, -
metsästys on alkanut.
Vitun tyhmä valkoinen mies.
Tahdon tiedon tästä leviävän pitkin lankoja.
Laita 500 taalan palkkio, täältä helvettiin ja takaisin.
Jokaisen sheriffin, heidän apulaisensa, ja muiden saastojen -
koko helvetin territoriossa pitää saada tästä tieto.
Katso, että kaikki tietävät. Tahdon sen paskiaisen pään.
Ja muista laittaa tiedot pintostani. Tahdon sen hevosen takaisin.
Saakeli että pinto on sitten tyhmä eläin.
Tyhmä kuin päivä on pitkä.
Osta itsellesi raudikko, -
ja maalaa siihen valkoisia pilkkuja on minun mielipiteeni.
Jeesus Kristus.
Tietenkään, et voi laittaa paljon sellaisen miehen varaan, -
joka puhuu karhulle.
Puhuu jollekin saakelin karhulle.
Pyöreät kivet maan alla -
ovat puhuneet tulen läpi.
Mitä?
Asiat, jotka ovat samanlaisia luonnossa, kasvavat samalla lailla, -
ja puhuvat kivet ovat viettäneet paljon aikaa, katsellen aurinkoon.
Puhuvat kivet?
Jotkut uskovat niiden polveutuvan salamoista, -
mutta minä uskon että ne ovat maassa, ja salamat heijastuvat alas niihin.
Tapoitko sen valkoisen miehen, joka tappoi sinut?
En ole kuollut.
Minkä nimen sait syntymässäsi, tyhmä valkoinen mies?
Blake.
William Blake.
Onko tämä valhe? Vai valkoisen miehen temppu?
Ei, olen William Blake.
Sitten olet kuollut mies.
Anteeksi... En ymmärrä.
Onko nimesi todellakin William Blake?
Kyllä.
Joka yö, -
ja joka aamu, -
joku syntyy kurjuuteen.
Joka aamu, ja joka yö, -
joku syntyy nautintoon.
Jotkut syntyvät makeaan elämään.
Jotkut syntyvät ikuiseen yöhön.
En todellakaan ymmärrä.
Mutta minä ymmärrän, William Blake.
Olet runoilija, ja maalari.
Ja nyt, olet valkoisen miehen tappaja.
Sinun täytyy levätä nyt, William Blake.
Jotkut syntyvät makeaan elämään.
Jotkut syntyvät ikuiseen yöhön.
Tee pipareita, äiti.
Kultaseni.
Ethän koskenut siihen, ethän?
En
- Vannotko minulle. - Minä vannon.
Vanno, että kerrot minulle totuuden.
Vannon, että kerron totuuden.
Ei sanaakaan kenellekään, koskaan.
Tajuatko?
Älä koskaan kysy minulta kysymyksiä.
Missä olemme?
Sinua seurataan, William Blake.
Oletko varma? Mistä tiedät?
Paha lemu kulkee usein valkoisen miehen edellä.
Miksi me emme...
Ehkä meidän pitäisi...
Mitä meidän pitäisi tehdä?
Kotka tuhlaa eniten aikaa silloin kun se opettelee korpilta.
Oletko koskaan toivonut olevasi kuussa?
Saamari, että pallini ovat jäässä.
Voi saakeli!
Kauanko sepalukseni on ollut auki?
Pari päivää ratsastettu yhdessä, mutta Jeesus, -
kukaan teistä tyypeistä ei ole sanonut...
Ota satula pois tuolta pahuksen hevoselta.
Vauhtia.
- Saakeli. - Intiaani on tehnyt tämän kuopan.
Me emme jahtaa mitään saakelin punanahkoja, Cole.
Dickinson ei sanonut mitään punanahkojen jahtaamisesta.
Pojan nimi on William Blake.
Tunnetko montakin William Blake nimistä intiaania?
- Meinaan: "Terve, päällikkö Billy." - Kuulitko jotain?
- No? - En.
Ei se varmaan ollut mitään.
Tunnetko Wilsonin maineen?
- Mitä? - Tunnetko Cole Wilsonin maineen?
Mikä kysymys tuo oli olevinaan? Tietenkin tiedän Cole Wilsonin.
Kaikkihan sen tietävät. Hän on elävä legenda.
Nussi vanhempiaan.
- Hän mitä? - Hän nussi vanhempiaan.
- Kumpaakin? - Aivan.
Äitiä, isää. Vanhempiaan. Molempia. Nussi heitä.
Ja tiedätkö mitä kuulin?
Tapettuaan heidät, hän keitti ja söi molemmat.
Väitätkö hänen tappaneen molemmat van...
Sanoin että hän tappoi, nussi, keitti ja söi heidät.
Hänellä ei ole omatuntoa. Tajuatko?
Hänelle kurkkumme auki viiltäminen keskellä yötä on helppoa kuin heinänteko.
Sinun iässäsi...
Jos laittaisit yhden häneen.
Johnny 'The Kid' Pickett, tappoi Cole Wilsonin.
William Blake, -
osaatko käyttää tätä asetta?
- En oikeastaan. - Tämä ase korvaa kielesi.
Opit puhumaan sen kautta, -
ja runosi tullaan nyt kirjoittamaan verellä.
Mikä on nimesi?
Nimeni on Eikukaan.
- Anteeksi? - Nimeni on Exaybachay.
Hän Joka Puhuu Kovaa, Sanomatta Mitään.
Hän Joka Puhuu...
Luulin sinun sanoneen nimeksesi Eikukaan.
Pidän enemmän siitä että minua kutsutaan nimellä Eikukaan.
Eikukaan?
Eikö sinun pitäisi olla oman heimosi luona, tai jossain?
Vereni on sekoitettu.
Äitini oli, Ohm gahpi phi gun ni.
Isäni on Abso luka.
Tämä sekoitus ei ole kunnioitettu.
Pienenä poikana, -
minut jätettiin monesti itsekseni.
Joten vietin kuukausia puhuen hirvi-ihmisille, -
todistaakseni tulevani hyväksi metsästäjäksi.
Vihdoin eräänä päivänä, hirvi-sukulaiseni säälivät minua, -
ja nuori hirvi antoi elämänsä minulle.
Vain pelkällä veitsellä, otin hänen elämänsä.
Juuri kun olin leikkaamassa lihaa, valkoiset miehet tulivat luokseni.
Ne olivat Englantilaisia sotilaita.
Viilsin yhtä veitselläni, mutta he löivät minua päähän kiväärillä.
Kaikki pimeni.
Henkeni vaikutti jättävän minut.
Minut vietiin itään, häkissä.
häkissä.
Minut vietiin Torontoon, sitten Philadelphiaan, -
ja sitten New Yorkiin.
Joka kerran, kun saavuin uuteen kaupunkiin, -
valkoiset miehet olivat jotenkin siirtäneet -
kaikki ihmisensä suoraan eteeni.
Jokainen uusi kaupunki sisälsi samat ihmiset kuin edellinen.
En ymmärtänyt kuinka kaikki kaupunkien ihmiset -
voitiin siirtää niin nopeasti.
Viimein, minut vietiin laivalla -
yli suuren meren, -
Englantiin asti, -
ja minua esiteltiin, -
kuin vangittua eläintä, -
ja asetettiin näytteille.
Joten matkin heitä, jäljittelin heidän tapojaan.
Toivoin heidän unohtavan mielenkiintonsa nuoreen villiin, -
mutta heidän kiinnostuksensa vain kasvoi.
He laittoivat minut valkoisen miehen kouluun.
Siellä huomasin, -
kirjassa, -
sanat jotka sinä, William Blake, olit kirjoittanut.
Ne olivat voimakkaita sanoja, ja ne puhuivat minulle.
Mutta tein varovaisen suunnitelman, ja vihdoin pääsin pakenemaan.
Taas kerran, ylitin suuren meren.
Näin monta surullista asiaa, -
kun olin palaamassa takaisin omieni luokse.
Kun he tajusivat kuka olin, -
tarinat seikkailustani suututtivat heidät.
He kutsuivat minua valehtelijaksi.
Exaybachay. Hän Joka Puhuu Kovaa, Sanomatta Mitään.
He pilkkasivat minua. Oma väkeni.
Minut jätettiin vaeltamaan maailmassa yksin.
Olen Eikukaan.
Ettekö ole iloisia että aurinko laskee? Meinaan, näin hiljalleen?
Entä jos se laskisi yhtäkkiä, kuin joku puhaltaisi kynttilän?
Meinaan, ratsastamme näin, ja näemme toisemme selvästi, -
ja "pam", seuraavassa hetkessä olemmekin säkkipimeässä.
Se pelottaisi minulta paskat housuun.
Kauan aikaa sitten, oli kolme karhua metsässä.
Suuri karhu, keskikokoinen äitikarhu, -
ja pieni vauvakarhu.
Eräänä aamuna he aikoivat syödä aamiaiseksi puuroa.
Heillä oli iso kulho, keskikokoinen kulho, ja pieni kulho.
Puuro oli liian kuumaa.
Tyhmä valkoinen mies.
William Blake, mene heidän luokseen.
Mitä?
Yksin? Miksi emme vain kierrä heitä?
Ei!
Sinä menet.
Se on testi.
En tunne noita ihmisiä, eivätkä he näytä ystävällisiltä.
- Entä jos he tappavat minut? - Eikukaan tarkkailee.
Hyvä on. Minä menen.
Mieluummin en, mutta minä menen.
- Mikä on paras keino päästä alas? - Ole hiljaa, ja mene.
- Ja se skalpeerasi hänet, - - Hyvä on.
ja repi hänen päänsä irti.
Se otti kultaiset hiukset, ja teki puseron vauvakarhulle.
Tuo on kauheaa.
- Kauheaa. - Hirveää se oli.
Tiedätkö, en voi juoda enää viskiä kuten ennen.
Vanha mahani ei vain ota sitä vastaan.
Täytyy käydä paskalla yhtä mittaa, tiedätkö?
Olen pahoillani, iso George.
Minulla on täällä ruokaa, jota edes Kultakutri ei ole maistanut.
Luulisi tämän parantavan vanhan mahasi.
Nämä pavut on paskaa.
Miksi et vain sulkisi turpaasi, ja söisi ne pavut?
Näissä pavuissa on lihaa, ja mausteita myös.
- Yritin kovasti. - No, Sally.
En välitä sian persettäkään mitä joku sanoo.
Sanon silti, että sinä teet helkutinmoisen padan papuja.
Etkö lukisi meille hiukan armon sanaa suuresta kirjasta?
Kiitos, iso George. Mielellänihän sen teen.
Tänään herra toimitti syntisen käsiini, -
ja minä rankaisin syntistä, ja otin pään syntiseltä, -
ja annoin raadon poroporvarin huostaan tänä päivänä, -
linnuille ilmassa, ja villeille pedoille maassa.
Aamen.
- Mikä on poroporvari? - Se on vain tosi likainen henkilö.
Iltaa.
Haistoin pavut.
Kenen kanssa matkustat?
Eikenenkään kanssa.
Minne olet matkalla?
En tiedä.
- Pidätkö pavuista? - Minä...
Rakastan papuja.
Onko sinulla tupakkaa?
- Olen pahoillani, en polta. - Antaisitko minulle tupakkaa?
- Antaisin, jos minulla olisi. - Vaihdan papuja tupakkaan.
Minulla ei ole tupakkaa, mutta tahtoisin vähän papuja.
Hurt.
- Niin. - Silmälasit.
- Niin. - Nätti puku myös.
- Puhdistan todella hyvin, tiesitkö. - Näinkö on?
Minkä kokoiset kengät nuo ovat?
- Kymmenen. - Näyttävät mukavilta. Onko ne?
Ei hassummat.
Millainen kukka tämä on?
No, se on ruusu -
joka on tehty paperista.
- Paperista? Ruusu. - Näetkö tämän?
Katso veitsen terää.
- Kokeile sitä. - Mieluummin en.
Anna mennä.
Tämä on todellakin erittäin terävä veitsi, aivan.
Miksi sanoisit sitä?
- Nätiksi. - Anteeksi?
Tuota hattua. Miksi kutsut sitä?
En todellakaan ole varma.
Hiuksesi, ne ovat niin pehmeät.
Kuin tytöillä.
Jumalani, kuinka pehmeä.
Kuinka saat sen pysymään noin?
Tämä vanha pehkoni... Se on kuin vanhaa heinää.
Ei ole mitään, mitä sille voisi tehdä.
Kuinka saat sen tuollaiseksi, ja saat sen pysymään noin?
Tuuria varmaan.
Tuuria, just.
Perhana, pidä näppisi erossa siitä.
Sanoinhan, että älä koske minuun.
Paskat siitä mitä sanoit. Pidä näppisi erossa hänen hiuksistaan.
Miksi? Mitä muka aiot tehdä?
Aion tehdä paljonkin, perhana.
- Todellako? Tämä on minun! - Näin on.
- Tämä on sinun? - Kyllä!
Tämä on minun, iso George. Sinä sait edellisen.
- Näinkö on? - Näin hänet ensin.
Paskat siitä kuka näki mitä, ja kuka näki kenet tai minkä.
Sinä sait edellisen poroporvarin. Tämä on minun.
Jos tahdon tämän, saan sen myös.
Hienoa. Entä jos vain ampuisin sinut sitten?
- Mitä ajattelisit siitä? - Aiotko ampua minut?
- Näin on. - Ammu minut sitten, saakeli?
- Selvä. Ammun sinut juuri nyt. - Anna tulla. Ammu minut.
- Näin teen. - Lopeta lässytys, ja ammu.
Niin teen.
- Siinä näit. - Luojani, minuun osui!
Polttaa kuin helvetin tuli! Senkin saakelin äpärä.
Minun täytyy tappaa nyt joku.
Saakeli, luulen että Eikukaan ottaa sinut nyt.
- Eikukaan. - Mitä helvettiä?
Voi Jeesuksen karhut ja oravat.
Minä keitin, puhdistin, ja tarjoilin, -
ja minulla on oikeus saada.
Hootka.
Tuo olen minä.
Etsintäkuulutettu.
Thel Russellin ja Charles Ludlow Dickinsonin raaka murhaaja.
En tappanut Theliä.
Toimintasi on hyödytöntä.
Tämä on täyttä satua. Ei voi olla...
Et voi pysäyttää pilviä, rakentamalla laivan.
Mitä? Mitä sinä sanoit?
Tiedätkö, olen tätä myötä täynnä näitä intiaanien höpötyksiä.
En ole ymmärtänyt sanaakaan siitä lähtien kun tapasin sinut.
Oletko varma ettei sinulla ole tupakkaa?
Sanoin jo sinulle etten polta.
Jos en kerran polta, on aika varmaa ettei minulla ole tupakkaa.
Paras neuvo on varmaan, ettei ota mitään neuvoja.
Mikä helvetti tuo on?
tuo on?
Mikä tuossa sanotaan?
Lue se.
Etsintäkuulutus: William Blake.
500 dollarin palkkio.
Paskat.
Saatana, olemme pahemmin kusessa kuin vessa sulkemisaikaan.
Kiitos sen helkutin Dickinsonin.
Kerron sinulle mitä siinä lukee?
Se kertoo jollekin saakelin turkismetsästäjälle, -
jollekin haisevalle pavunsyöjälle, että hän vie palkkiorahat.
Tuntuuko hyvältä?
- Saakelin turkismetsästäjä. - Jo on helvetti.
Viisisataa dollaria. En ymmärrä.
Luulin, että olimme palkattuja varta vasten. Hän maksoi meille etukäteen.
Olen täällä, keskellä pientä paskaista puroa, -
kahden paikallisen mielipuolen kanssa.
Toinen ei puhu mitään, -
ja toinen ei lopeta höpötystään!
Aiotko alkaa itkemään?
Minä alkaisin, jos olisin sinä.
- Ja miksi ei? - Koska se ei tee hyvää terveydellesi.
Vedä käteen.
Vedän käteen?
Vedä itse.
Saakeli.
Jeesus, Cole.
Hän on vain lapsi.
Hän on Navajojen kuralelu nyt.
Olen juuri nauttinut, -
Suuren Hengen ruokaa.
Ja isä peyotea.
Saisinko sitä palasen?
Se ei ole käyttöön, edes William Blakelle.
Lääkkeen kukat -
antavat pyhiä näkyjä, jotka eivät ole sinulle juuri nyt.
Espanjalaiset paholaiset kielsivät eteläisiä veljiäni -
käyttämästä sitä.
Mutta nyt, -
jopa Notoemne, ja Dene, -
tietävät sen rakastavat tiet.
Mitä?
Mitä katsot?
William Blake.
On omituista, että et muista yhtään runoasi.
En tiedä mitään runoudesta.
Olet niin vaatimaton.
Kuule...
Tunnen oloni heikoksi.
Olen nälkäinen.
Näyn etsiminen on suuri siunaus, William Blake.
Niin tehdäkseen, on oltava ilman ruokaa ja vettä.
Kaikki pyhät henget, -
hyväksyvät ne, jotka paastoavat.
Näin on hyvä valmistautua matkaan.
Olen tainnut hukata silmälasini.
En näe selvästi.
Ehkäpä näet selvemmin ilman niitä.
Olet todella omituinen mies.
Todella omituinen.
Suojelkoon Suuri Henki sinua, William Blake.
Eikukaan?
- Hei, Marvin. - Mitä?
Miksei Dickinsonin sähke antanut tietoa hevosesta, -
jonka se vitun murhaaja varasti?
Se antoi, Lee. Pinto, juuri kuten tämä.
Valkoiset jalat, ruskea perse, ruskeat kyljet.
En usko sen antaneen, Marvin.
Paskahousu, sinulla on se sähke. Ota ja katso.
Aivan, minullahan se on. Katson sen.
Ajattelin varmaan niitä etsintäkuulutuksia.
Lee! Se on hän!
Oletko sinä William Blake?
Kyllä, minä olen.
Tunnetteko runouttani?
Toiset ovat syntyneet ikuiseen yöhön.
Ei Roomaakaan rakennettu päivässä, Cole.
Koska en valvonut kyseistä työtä.
Tuore tappo.
Ei yhtään tupakkaa.
Onko tämä jonkinlainen sähke, tai jotain?
Mitä siinä sanotaan?
Dickinson taas.
Helvetin Dickinson. Tarkoitatko että lakikin on sekaantunut tähän?
Jeesus.
Sanon yhden asian. Jos tämä Blaken kaveri jatkaa sheriffien ampumista, -
alan pitämään siitä paskiaisesta.
Näyttää joltain helkutin uskonnolliselta ikonilta.
Kuitenkin, takaisin tarinan alkuun, -
isoisäni tuli Skotlannista.
Hän kuului MacTwillin klaaniin.
Klaanin tartaani oli kultaa ja purppuraa, mikäli muistan oikein.
Ei koskaan pukenut palastakaan siitä päällensä.
Tullessaan länteen hän poisti "Mac"- osan nimestään.
Luuli saavansa sillä enemmän töitä ja muuta.
Entä sinun perheesi historia, Cole? Anna kun arvaan.
Arvelisin sinun olevan saksalainen? Olenko oikeassa?
Edes lähellä?
Itävaltalainen?
Tahtoisin puhua herra Dickinsonille, kiitos.
Vaadin saada puhua herra Dickinsonille.
Helkutin punanahat.
- Eikukaan? - William Blake.
Hän on pois tolaltaan.
Hän on kaunis.
Hän ei tarkoittanut kutsua sinua siksi.
Mutta sinä todellakin keskeytit erittäin romanttisen hetken, William Blake.
Olen pahoillani.
Pysy täällä kunnes palaan.
Älä anna auringon polttaa reikää takapuoleesi, William Blake.
Nouse nyt, aja kärryäsi ja auraa -
kuolleiden luiden yli.
Onko sinulla vielä silmälasini?
Ei. Minä vaihdoin ne.
- Vaihdoit ne? - Onko sinulla yhtään tupakkaa?
Ei. Minä vaihdoin sen.
- Mihin? - En kerro.
- Valehtelija. - Varas.
En välitä vaikka olisit ollut naimisissa 16 kertaa, -
rakastan sinua silti.
Yo-hoyo-ho-yo."
Vien sinut vesistä tehdylle sillalle.
Peili.
Sitten sinut viedään seuraavalle maailman tasolle.
Paikkaan, josta William Blake on kotoisin.
Minne hänen henkensä kuuluu.
Minun täytyy varmistaa, että pääset takaisin läpi peilin, paikkaan -
jossa meri kohtaa taivaan.
Valkoisen miehen kauppa-asema.
Intiaanit saavat tauteja sieltä.
Mitä tarkoitat?
Isorokkoa, keuhkotautia.
Viltit ovat saastuneet.
Se leviää pitkin kyliä.
Näen sinun hankkineen uuden aseen.
Kyllä, winchesterin.
- Tässä. Ota se. - En.
Oikeasti, ota se.
Otin sen kuolleelta valkoiselta mieheltä.
Tappoiko William Blake tämän valkoisen miehen?
Kyllä.
William Blake tappoi sen valkoisen miehen.
Tarvitsemme kanootin.
Vettä.
Charles Dickinsonin ja morsiamen, Thel Russelin julma murhaaja.
Myös seuraavien sheriffien, -
apulaissheriffi... George Drakoulious, -
Benmont Tench, ja eräs Salvatore Sally Jenko.
- Ei niin paha. - Täh?
Tuo ei ole huono kuva sinusta, William Blake.
Tahdon sinun saavan sen.
- Se on lahja. - Aho.
Hyvää huomenta. Tahdotteko palvella herraa, -
ja antaa hänen pyhän valtansa opastaa kurjaa elämäänne.
Kuinka voin olla avuksi, mies- raukka?
Kaikilla ammuksillamme on takuu.
Viimeisimmän erän on henkilökohtaisesti siunannut Detroitin arkipiispa.
Hyvää huomenta.
Antakoon herramme Jeesuksen Kristuksen, pestä tämä maa pyhällä valollaan, -
ja puhdistaa sen pimeimmät paikat pakanoista, ja poroporvareista.
Kristuksen näky, jota sinä et näe, -
on minun näkyni suurin vihollinen.
Onko sinulla tupakkaa?
Ei varmasti ole.
Eivätkö nuo ole tupakkatölkkejä, tuolla takanasi?
Ovat. Mutta nuo purkit ovat tyhjiä.
Niissä ei ole tupakkaa.
Ehkäpä sinua kiinnostaisi vaikka helmet, -
tai mahdollisesti viltti.
Viltti.
Niin, hieno ystäväni. Ammuksia?
Tahtoisin hiukan tupakkaa, kiitos.
Ehkäpä minulla on muutama punos jäljellä.
Omasta varastostani, ymmärrättehän.
Ainoastaan hyville ystäville.
Hyvä Jumala.
Olette William Blake.
Niin olen.
Kaikkivaltiaan nimeen.
Olisiko liian röyhkeää pyytää -
nimikirjoitustanne?
Pyydän, se olisi kunnia.
Anteeksi.
Siinä on nimikirjoitukseni.
Luoja kirotkoon sielusi helvetin tuleen.
Hän on sen jo tehnyt.
Hootka.
Minua väsyttää.
Vapautan hevoset.
Olet kerännyt lisää valkoisen miehen metallia.
Tunnun olevan magneetti sille.
Hyvä päivä kanoottiajelulle.
Eikukaan?
Onko tämä se vene, -
joka vie minut veden peilin yli?
Ei.
Tämä vene ei ole tarpeeksi vahva, William Blake.
William Blake on nyt legenda
Hän on hyvä ystäväni.
Hyppäähän pystyyn, William Blake.
Kävele ylpeänä, William Blake.
Tuo mies tuolla? Tunnen hänet.
Hän on suuri meri-kanoottien rakentaja.
Päivää.
Valmistelin kanoottisi setripuun oksilla.
Aikasi on nyt jättää minut, William Blake.
Aikasi on palata sinne, mistä olet tullutkin.
Tarkoitatko Clevelandia?
Takaisin paikkaan, josta kaikki henget tulevat, -
ja minne kaikki henget palaavat.
Tämä maailma ei enää huoleta sinua.
Löysin vähän tupakkaa.
Tupakka on sinun merimatkallesi, -
William Blake.
Eikukaan.
Minä en polta.
Aho, William Blake.